Det går mot nedleggelse av STATPED
http://www.utdanningsnytt.no/templates/udf20____21418.aspx 

Midtlyngutvalget forslår, i NOU 2009:18 Rett til læring, store endringer i STATPED. Men ikke store nok. STATPED må legges ned og oppgavene fordeles til andre, kompetente institusjoner. Utvalgets forslag føyer seg pent inn i en utvikling som startet på slutten av 1960-tallet. Den gangen ble de fleste av statens spesialskoler overført til kommunene. På slutten av 1980-tallet fikk vi Prosjekt S, hvor de resterende statlige skulle legges ned eller omdisponeres. Skoledirektøren i Telemark foreslo for eksempel å legge Lillegården spesialskole. Jeg var selv sekretær for direktøren den gangen. Dessverre skjedde ikke det. Lillegården ble kompetansesenter etter en heftig lobbyvirksomhet overfor de besluttende organer. PP-tjenesten fikk sitt eget lille senter i Faglig Enhet for PP-tjenesten. Den ble ikke det ansatte og vi andre tenkte oss.  Oppgavene ble mer byråkratiske enn faglige, og dessverre uten at det førte til noe stort løft for PP-tjenesten. Heller ikke kompetanseprogrammet SAMTAK ga noen annet enn krusninger i PP-tjenesten og skoleverket. Under Jon Lilletuns virke som statsråd ble kompetansesentrene slanket og 350 stillinger ble overført til PP-tjenesten. Det ga en etterlengtet vitaminsprøytning. Nå har vi sjansen igjen.

Midtlyngutvalget kommer med flere positive forslag. Men de går ikke langt nok. Her vil jeg kun trekke fram de forslagene jeg mener ikke går langt nok. Først og fremst handler det om STATPED som system. Legg det ned. Overfør ansvar, kompetanse og økonomi til andre instanser. Overføringene må skje først og fremst til PP-tjenesten som er den eneste organisasjonen i forvaltningen som står sentralt blant alle de hjelpetjenestene som er etablert for barn og unge. PP-tjenesten har en unik tilgang til barnehager og skoler, nettopp der barn og unge befinner seg store deler av dagen. Tjenesten står i kort avstand til alle andre tjenester, som barneverntjenester, helsetjenester både i kommune og helseforetak med psykiatri, habilitering og somatikk, samt til familierådgiving. Terje Ogden plasserer oftest PP-tjenesten som den sentrale organisasjonen i forvaltningen når han skal framstille det nettverk som omgir barn og familier  (se for eksempel www.skien.kommune.no/ppt og velg historikk). PP-tjenestens oppdrag er meget sterkt forankret i lovverket, og det er ikke forventet noen endring. Det må være det eneste riktige, å satse på en utvikling av PP-tjenesten som barn og unges sentrale tjeneste, nær bruker og samarbeidspartnere. Det er verdt å merke seg at Midtlyngutvalget inviterte PP-tjenestene i tre områder, som alle ga utvalget samme råd, styrk PP-tjenesten på bekostning av STATPED.

STATPED konkurrerer med tilstøtende tjenester, særlig barne- og ungdomspsykiatri og habiliteringstjenester i Helseforetakene, men også tjenester som Sunnaas, SSE, Berg Gård. Jeg har tidligere vært svært skeptisk til å legge større pedagogiske oppgaver på Helseforetakene (eller helsetjenestene over hodet). Nå er jeg imidlertid kommet til at vi er nødt. Vi kan ikke leve med parallelltjenester som alle skal utrede, gi råd og veiledning til barn og unge og deres øvrige hjelpetjenester, og til PP-tjenesten i særdeleshet. Legg derfor ned STATPED og la Helseforetakene ta større ansvar. 

STATPED har i tillegg virket som miniforskningsinstitusjoner. Dette bør det bli slutt på. La universitetene ha disse oppgavene på sektoren barn og unge. Universitetene bør få definerte forventninger på området og midler til å gjennomføre både forskningsstudier, utviklingsprogram og kompetanseheving av barnehage, skole og hjelpetjenester. En bør ikke etablere nye institusjoner for å få til dette, men flere miljøer bør få utvidete oppgaver og klarere forventninger.

I korthet bør følgende gjennomføres:

•	Legg ned Lærevanskesentrene i sin helhet og overfør midlene til PPT.
•	Ikke etabler Lillegården som et eget kompetanseprogram for læringsmiljø. Dette må heller inngå i forskningsinstitusjonenes naturlige virksomhet. Overfør midlene til PPT. Forskningsmiljøene etablerer tetter samarbeid med PPT og praksisfeltet.
•	Alle andre sentre legges ned og midlene overføres til PP-tjenesten, Helseforetakene og universitet.
•	Ikke etabler kompetansehevingsprogrammet for læringsmiljø, men overfør midlene til PPT. 
•	Ikke etabler kompetansehevingsprogrammet for PPT og samarbeidspartnere, men bruk pengene på PPT. 

PP-tjenesten må kjenne sin besøkelsestid og gi sine uttalelser nå i høst. Det må videre lobbes mot beslutningstakerne, det gjør nemlig STATPED nå slik de gjorde for 20 år siden.

Inge Jørgensen - Skien
23 år i PP-tjenesten
inge@inge.no

Det er kommet noen telefoner etter innlegget som ber meg redegjøre for hvordan PP-tjenesten skal kunne utvikle den kunnskap og kompetanse som må til for å ivareta alle de oppgaver tjenesten står overfor. Det er ikke nok å styrke tjenesten med et antall stillinger. Det er heller ikke nok å se skoleverket isolert. En samordning av tjenestveldet må til, både i utdanningssektoren og i helsesektoretn. Utfordringene i PP-tjenesten og skoleverket er betydelig. Det er mange år siden forskerne slo fast at spesialundervisningen ikke ga ønskete resultater, at lærere ikke har metodikk for differensiering i klasserommet og at PP-tjenesten ikke har tilstrekkelig kompetanse til å hjelp skolene med dette. Min mening er at forskning og utviklingsprosjekter må ta for seg visjonene og ikke bare praksis. Det må forskes på PP-tjenesten og PP-tjenesten må inngå i FOU-prosjekter med visjonene for øyet. Med en storsatsing på en sentral aktør i barn og unges liv som PP-tjenesten, med oppgaver, midler og myndighet både fra STATPED og fra helsevesen, samt en fokus på tjenesten fra Universitet og høgskole, bør det være mulig å nå lenger enn i dag mot å realisere en kvalifiserende skole for alle.
Inge Jørgensen