PP-tjenesten i historisk perspektiv.

Inge Jørgensen - Skien PP-kontor

SKIEN PP-KONTOR 40 ÅR 1958-98

I 20-årsmeldingen i 1977 kan en lese: «Stadig flere oppgaver synes å bli pålagt P.P.R. kontorene. …..  Pr. i dag er vår bemanning ikke tilstrekkelig sett ut fra grunnskolens elevtall.  …   Følgelig kan vi ikke - dersom P.P.R. tjenesten skal opprettholdes - komme utenom en utviding av fagpersonalet. …. I Skien blir antall barn pr. ansatt 1850.» 

I 30-årsmeldingen i 1988 finner en følgende: «Bemanningen må styrkes. Det er ikke mulig i det lange løp å presse personalet til det ytterste. Det resulterer i en oppgitt holdning, søknad om nedsatt arbeidstid, overgang til andre stillinger.»

I år, som Skien PP-kontor er 40 år, lever en fortsatt i denne situasjonen. Hovedutvalget for kultur og undervisning vedtok i 1996 at kontoret skal styrkes med 5 stillinger i det kommunale ansvarsområdet 0-16 år og voksenopplæring. En venter ennå på at det skal bli en realitet. 

Hva er det så som får ansatte til å stå på år etter år med høyt arbeidspress og små ressurser? Er det fordi ansatte selv har små ambisjoner, liten egenoppdrift og masochistisk livsstil? Er det stor ansvarsfølelse og kjærlighet til barn og elever? Eller er det rett og slett de meningsfylte oppgavene, de mellommenneskelige relasjonene i sektoren, det gode arbeidsmiljøet?

UTVIKLING
1958 - 1988

Da Grenland skolepsykologkontor ble etablert i 1958 var det etter at staten gikk inn med etableringsmidler og driftsmidler. I 1955 påla staten kommunene å sette igang hjelpeopplæring for elever som hadde vanskelig for å følge undervisningen. Gjennomføringen av denne lovendringen forutsatte sakkyndig vurdering, altså pedagogisk-psykologisk hjelp. Skoleinspektør Ivar Tolstad i Skien hadde arbeidet med saken siden 1951. Hele fylket var berørt av planleggingen som var oppe i Fylkestinget allerede i 1954. Det var ventet at det skulle bli ett kontor for hele fylket, men slik gikk det ikke. Det ble etablert 5 kontorer, og Grenlandskontoret betjente kommunene Brevik, Eidanger, Gjerpen, Holla, Lunde, Porsgrunn, Siljan (fra 1971), Solum og Skien med 2 psykologer, 2 sosialkuratorer og 1 kontorassistent.

Grenland skolepsykologkontor kom i drift fra 01.07.58 med Aasta Vegum (seinere Fyrstro) som leder. Aasta Vegum hadde da vært skolepsykolog i Stavanger siden 1949, en markant og anerkjent skikkelse i fagmiljøet. Da hun gikk av som leder i 1988 etter 30 år i Skien, hadde hun opplevde en rivende utvikling både i skoleverket og i PP-tjenesten. Det kom f.eks. nye skolelover i 1959, 1969 og 1976, og ny lov om videregående opplæring i 1974. Planene for opplæringen endret seg flere ganger, og oppgavene til PP-tjenesten like dan. Underveis ble Grenlandskontoret både endret, utvidet og splittet flere ganger. Første gang var i 1960 da personalet fikk slik sammensetning; 3 psykologer og 1 sosialkurator. I 1964 ble personalet utvidet til 4 psykologer, 2 sosialkuratorer og 2 merkantile stillinger. Det var innføringen av 9-årig skole som begrunnet utvidelsen. Siljan kom med i samarbeidet i 1971 og Nome kommune trakk seg ut i 1973.

Grunnskoleloven i 1976 påla PP-tjenesten å betjene førskolebarn og Grenland og Vestmar etablerte lekotek med førskolelærer. Fra 1977 skulle en også betjene elever i videregående skole og da fikk Grenlandskontoret 2 nye stillinger for psykologer. Bemanningen ble da 6 psykologer, 2 kuratorer, 2/3 førskolelærer og 2 merkantile personale. Samtidig var skoledirektørens ramme for godkjenning 11 stillinger, på lengre sikt 16. Grenlandskontoret var således sterkt underbemannet, som en kan lese i 20-årsmeldingen. I 1978 ble kontoret delt i to, ett for Porsgrunn og ett for Skien og Siljan. Begge kontorene betjente også elevene i videregående skoler i sine kommuner. Skienskontoret ble styrket med en stilling i løpet av året og Siljan etablerte egen PP-tjeneste i 1983. Seinere ble Siljan det kontoret i fylket med best bemanning i forhold til folketall. 

Den siste endringen Aasta Vegum Fyrstro opplevde var utvidelse av Skien PP-kontor i 1986 da fylket gikk inn med nye stillinger for PP-rådgivere og kommunen styrket kontoret med syns- og audiopedagog. Ved hennes avgang i 1988 var bemanningen 6 PP-rådgivere, ½ lekotekleder, 3 halve spesialpedagoger, 1 sosionom og 1 ½ merkantil stilling. 

1988 - 1998

Bemanning

Grenland skolepsykologkontor og Skien PP-kontor ble ledet av et eget styre helt fram til 1989. Da opplevde den neste lederen for kontoret, psykolog Margit Førland, at kommunens skolestyre skulle komme til å fungere som styre. Telemark Fylkeskommune kom fra da av til å kjøpe tjenester til elevene i videregående skole. Endringen medførte en ny posisjon i den kommunale forvaltningen, nærmere knyttet til skoleadministrasjonen. Den nye lederen fikk tidlig utvidet kontoret. Første gang i 1989 da en fikk spesialpsykolog som skulle betjene en stadig voksende gruppe flyktninger og asylsøkere. Neste gang var i 1991. Helsevernet for psykisk utviklingshemmede ble nedlagt i 1991 og de største delene av ansvaret overført til kommunene. Skien kommune opprettet da to stillinger som skulle arbeide med utredning og behandling av reformens klienter og en av stillingene ble lagt til Skien PP-kontor. Denne stillingen ble seinere omgjort til spesialiststilling av hensyn til rekrutteringen. Stillingen hadde stått ledig det meste av tida da den ble besatt i 1997. I 1991 behandlet skolestyret plan for spesialundervisning i Skien og vedtok i den forbindelse å styrke PP-tjenesten ytterligere.

Den tredje lederen for Skien PP-kontor, cand.paed.spec. Inge Jørgensen, opplevde ingen bemanningsutvidelser i sin funksjonstid fra 1992 til 1998. Men Hovedutvalget for kultur og undervisning vedtok å styrke kontoret med 5 nye stillinger etter at Jørgensen hadde lagt fram en overbevisende dokumentasjon som viste hvordan Skien PP-kontor hadde store vansker på grunn av lav bemanning, stor ledighet og kort funksjonstid i flere av stillingene.

Da den fjerde lederen, sosionom Anlaug Johre Kaasin, tiltrådte 1.februar 1998 ble Skien PP-kontor fullt bemannet på første gang siden 1986. I hele denne tiden hadde kontoret hatt 1-3 ledige stillinger. Høsten 1998 har en igjen 2 ledige stillinger, og rekrutteringsvanskene fortsetter. Staten satser nå imidlertid stort på PP-tjenesten, og Skien kommune bør kjenne sin besøkelsestid.

I de 10 siste årene har følgende vært ansatt ved Skien PP-kontor:

1.	Kontorfullmektig Ingrid Thunes (1960-90)
2.	Kontorfullmektig Laila Christensen (1990-93)
3.	Psykolog Margit Førland (18 år 1972-91)
4.	Psykolog Ulf Nistad (8 år 1981-89)
5.	Psykolog Karen Mette Børhaug (5 år 1983-88)
6.	Psykolog Inge Ernald Simonsen (3 måneder 1988)
7.	Psykolog Idun Kristin Kristoffersen (2 år 1988-90)
8.	Spesialpsykolog Bård Arntsen (2 år 1989-91)
9.	Psykolog Gunn Tove Riis - Psykolog (1 år 8 mnd 1990-91)
10.	Psykolog Mansoureh Zahrai - Psykolog (2 år 1990-92)
11.	Psykolog Janne Stene (vikar 9 måneder 1990)
12.	Psykolog Susanne Brown (- dansk - 1 år 8 mnd 1991-93)
13.	Psykolog Jens Frede Larsen (- dansk - 2 år 3 mnd 1991-93)
14.	Psykolog Jørn Graabæk Nielsen (- dansk - 5 mnd 1993)
15.	Cand.Polit. Via Therese Selnæs (8 mnd 1993-94)
16.	Psykolog Henri Habermann (dansk - 1 år 11 mnd 1993-1995)
17.	Psykolog Irene Roued Thomsen (dansk - 1 år 9 mnd 1994-95)
18.	Spesialpedagog Mai Britt Frigstad (vikar 8 mnd 1994-95)
19.	Spesialpedagog Inger Anne Kverndalen (vikar 8 mnd 1995-96)
20.	Psykologspesialist Berit Kleve (8 år 1991-98)
21.	Cand.Paed. Stein Gramstad (1 år 1997-98)
22.	Psykolog Elna Strøm (fra Færøyene- engasjement februar til september 1998)

Høsten 1998 er disse ansatt ved Skien PP-kontor:

1.	Leder og sosionom Anlaug Johre Kaasin (fra 01.02.98)
2.	Kontorfullmektig Kari Eilerås (fra 1993)
3.	Kontorfullmektig Wenche Aafosskas (fra 1986)
4.	Sosionom Berit Stubseid Lindner (fra 1972)
5.	T-pedagog/lekotekleder Erna Severinsen (fra 1984)
6.	Audiopedagog/logoped Sverre Tobiassen (fra 1986)
7.	Rådgiver/Cand.Paed.Spec. Inge Jørgensen (fra 1986)
8.	Cand.Polit. Vera Halvorsen (fra 1996)
9.	Psykolog Ingrid Kirkeby (fra 1978)
10.	Psykolog Inger Thomsen Jensen (dansk - fra 1992)
11.	Psykolog Guro Brekke (engasjement mai til desember 1998)
12.	Psykolog Toby Mbamalu (nigeriansk - fra september 1998)
13.	Barnevernpedagog Kari Øverland (vikar september1998-august 1999)
14.	Barnevernpedagog Mette Dreyer (vikar august 1998-august 1999)

I permisjon:
Cand.paed.spec. Arne Kjeldstad (fra 1986 - nå Huseby kompetansesenter)
Cand.paed.spec. Nina Jenssen (fra 1993- nå Høgskolen i Telemark-Lærerutdanninga)

Kontorforhold

Grenland psykologkontor ble etablert i den gamle Lunde skole i 1958. I 1986 tok en også i bruk lokaler i Hesselberggate hvor Utekontakten holdt til. Det var en viss trangboddhet, og til dels mye støy fra en etter hvert voksende trafikk. I 1992 ble skolekontor, Pedagogisk Senter, PP-tjenesten og deler av den sentrale spesialpedagogiske tjenesten samlokalisert i Skistredet 11. PP-kontoret fikk disponere hele kasserna med egen ekspedisjon, eget møterom og gode kontorforhold. Kontorene var lyse og inntagende, støydempet og store nok til dagens bemanning. Nærhet til skolekontor, Pedagogisk Senter og spesialpedagogene har vært svært positivt og et viktig bidrag til en god dialog og godt samarbeid.

Skien PP-kontor tok så smått i bruk IT i 1988, som et av de første kontorene i Telemark. Datamaskin til alle og fullt utviklet nettverk kom først på plass i 1996, etter en møysommelig oppbygging og prioritering av budsjettmidlene. I påska 1996 kunne Skien PP-kontor presentere seg på Internett som første kontor i Telemark. Siden er hjemmesidene besøkt av 20 til 50 personer hver uke.

Forvaltningsmessige endringer

I 1991 ble Helsevernet for psykisk utviklingshemmete (HVPU) nedlagt. Kommunene fikk overført de fleste oppgavene, mens fylkeskommunene fikk ansvar for spesialisttjenestene utredning, diagnostisering av klienter, og for råd og veiledning til kommunal virksomhet. Telemark fylke etablerte Barnehabiliteringstjenesten på Buer (gamle Menstad behandlingssenter) og Voksenhabiliteringstjenesten på Dagsrudheimen (den gamle sentralinstitusjonen). Skien PP-kontor fikk en stilling for å ivareta noen av kommunens nye oppgaver, og en har et utstrakt og godt samarbeid med habiliteringstjenestene.

I 1992 ble de statlige spesialskolene for spesialundervisning nedlagt. Kommunene fikk da ansvar for all opplæring og kunne ikke lenger be staten om å stå for undervisningen av enkelte av elevene. Staten etablerte en rekke kompetansesentra for spesialundervisning. Kommunene v/PP-tjenesten kan be disse om hjelp til utredning og rådgiving/veiledning der en selv ikke makter å etablere gode opplæringstilbud til elevene. Skien PP-kontor benytter mange kompetansesentre i mange saker. Samtidig med nedlegging av de statlige spesialskolene ble Faglig Enhet for PP-tjenesten etablert med to stillinger ved Statens Utdanningskontor i Hedmark. Faglig Enhet har gjennomført en rekke prosjekter og undersøkelser rettet mot PP-tjenesten som har betydning for tjenestens plass og virksomhet. Bl.a. er det dokumentert en økning i antall PP-ansatte på 90-tallet (ikke i Skien) og det er sendt ut utkast til en veileder i sakkyndighetsarbeid. Faglig enhet vil også i fortsettelsen få betydning for PP-tjenesten gjennom sitt arbeid som statens faglig organ.

Nå på 1990-tallet har staten satset store midler både på barnevernet og på psykiatrien, og på enkelte vanskegrupper (f.eks. barn, unge og voksne med autisme - autismeprogrammet). Et kjennetegn på denne satsingen er at den i hovedsak foregår på fylkeskommunalt forvaltningsnivå. Skien kommune har mange barn, unge og voksne som får hjelp i barnevern og psykiatri, og Skien PP-kontor samarbeider nært med de fylkeskommunale tjenestene.

Kommunene må henvise barn, unge og voksne til de nevnte statlige og fylkeskommunale tjenestene, og en får som oftest en tidsavgrenset hjelp mens en hele tiden sitter med et betydelig ansvar. Det er ikke noe lite problem for kommunen som sitter med begrensete ressurser og også opplever at disse tjenestene kommer i direkte konkurranse med PP-tjenesten og med andre kommunale tjenester mht. rekruttering av fagpersoner og med overlappende oppgaver. Skien PP-kontor påviste dette overfor Hovedutvalget for kultur og undervisning i mars 1995.

Andre konkurranseforhold

PP-tjenesten i Norge hadde relativt gode lønns- og arbeidsbetingelser på 1980-tallet. Ansatte fagpersoner hadde 6 ukers ferie og en bedre lønn enn det som ble tilbudt i skoleverk, psykiatri og andre konkurrerende tjenester. Det ble radikalt endret i 1990 da de sentrale forhandlingene la grunnlaget for en stadig mer negativ utvikling. Feriefordelen forsvant i 1990, og ansatte etter den tid har vanlig kommunal ferie. Ansatte fagpersoner mistet sikringsbestemmelse som knyttet lønn opp mot avlønning i skoleverket, og ansatte i psykiatri og andre konkurrerende tjenester fikk grunnlag for bedre avlønning. Når en samtidig fikk endringer i vektleggingen av PP-tjenestens arbeidsoppgaver mot mer saksforberedende arbeid, så mistet PP-tjenesten sin posisjon som den mest attraktiv arbeidsplass for høyt kvalifisert arbeidskraft. Siden den gangen har tjenesten tapt hvert eneste lønnsoppgjør på sentralt hold, og selv om skolesjef, kommunaldirektør og fagforeningene har vist vilje til å prioritere PP-tjensten i lokale forhandlinger, er avstanden til konkurrerende tjenesten bare blitt større. Det blir stadig vanskeligere å rekruttere og beholde høyt kvalifiserte arbeidskraft. Rekrutteringen skjer nå blant fagpersoner med andre og lavere kvalifikasjoner enn tidligere.

Politiske initiativ

PP-tjenesten har naturlig nok vært i politisk lys ved flere anledninger i den siste tiårsperioden. Den første endringen som skjedde med politisk vilje var da kontorets styre ble avviklet og skolestyret overtok funksjonene. 

Seinere, i 1990-91, ble det nedsatt en rekke utvalg til å se på spesialundervisningen, også ett som så nærmere på PP-tjenesten og den Sentrale Spesialpedagogiske Tjenesten (SPT). Saken ble behandlet i skolestyret rett før jul i 1991 og medførte at PP-tjenesten skulle drive forsøk med desentralisert tjeneste. Forsøket ble begrenset da det stod flere stillinger ledige og en hadde vanskelig for å gjennomføre det som ønsket. Da det seinere kom i gang var det med sterke begrensninger. Forsøket ble avsluttet i 1995 og er ikke evaluert.

I 1996 nedsatte Hovedutvalget for kultur og undervisning et politisk, faglig og tverrsektorielt utvalg til å se på PP-tjenesten på nytt. Lange ventelister, rekrutteringsvansker og stor gjennomtrekk i en del av stillingene var bakgrunnen. Utvalget konkluderte med at kontoret måtte styrkes og at det tverrfaglige og tverretatlige samarbeidet måtte utvides.

PP-TJENESTENS OPPGAVER OG TJENESTETILBUD

PP-tjenesten har vært i konstant utvikling siden etableringen av tjenesten for mer enn 50 år siden. Skoleloven i 1959 ga ingen retningslinjer for det skolepsykologiske arbeidet. Det skjedde først ved ny lov i 1969 og ble ytterligere behandlet etter det nye skoleloven 1976 (integreringsloven). Den nye skoleloven i 1976 medførte også økt fokus på PP-tjenesten som fikk sin egen offentlige utredning i 1983 (NOU: 1983- Flekkøyutvalget). Utredningen ble et løft for PP-tjenesten, men var preget av de gode intensjoner ved at PP-tjenesten skulle ivareta det meste av det som var vanskelig i skoleverket. I 1986 kom St.meld.nr.61 som førte de gode intensjoner videre, men som også fokuserte PP-tjenesten som skolverkets sakkyndige instans. Det skulle bli starten på en utvikling av tjenesten fra å være en faginstans som hjelper barn, elever, foresatte, lærere i skole og barnehage i det daglige arbeidet med undersøkelser, hjelp, råd og veiledning, til å bli mer av en saksbehandlingsinstans som skaffer grunnlag for forvaltningens saksbehandling og vedtak. De nye forskriftene for PP-tjenesten i 1991 ga riktig nok tjenesten et vidt spekter oppgaver å arbeide med, men fokusen på tjenestens sakkyndighetsoppgaver var betydelige. 

PP-tjenestens oppgaver

Oppgavene er definert i lov og forskrifter og har vært disse:

Sakkyndige vurderinger i henhold til lov (LG) og forskrifter (FG) for grunnskolen:
  1	sakkyndig vurdering av barn/elever som har behov for særlig hjelp (LG § 8.1)
  2	sakkyndig vurdering av barn og unge som har så alvorlige funksjonshemninger at opplæringsplikta virker urimelig (LG § 13.3)
  3	sakkyndig vurdering av barn før opplæringspliktig alder når barnet har behov for opplæring (LG § 13.4)
  4	på grunnlag av meldinger fra skolen, barnehagen, eller helse- og sosialvesenet eller etter søknad fra foreldre
	a) vurdere behovet for spesialpedagogiske tiltak og 
	b) gi tilråding om innhold og omfang (FG §1-4.2, jf.punktene 1 og 2).
  5	Gi uttalelse ved 
	a) søknad om for tidlig eller for sein skolestart (FG § 2-1.1)
	b) søknad om reduksjon eller økning i undervisningstida og fritak for opplæringsplikt i 9.klasse (FG § 2-1.2)
	c) flytting av elev til annen klasse eller annen skole (FG § 2-1.3)
	d) flytting av elev opp eller ned et klassetrinn (FG § 2-1.4).

Sakkyndige vurderinger etter lov (LV) og forskrifter (FV) for videregående opplæring:
  6	a) Sakkyndig vurdering av elevers behov for spesialundervisning (LV § 11)
	b) Sakkyndig vurdering av funksjonshemmedes rett til mer enn 3 års videregående opplæring (LV § 8 og FV § 6-2)
	c) Sakkyndig vurdering av elevers rett til primært valgte grunnkurs (FV § 6-3).

Sakkyndige vurderinger etter lov (LVO) om voksenopplæring:
  7	vurdere behov for spesialundervisning på grunnskolens område (LVO §§ 4 og 5 begge annet ledd, rundskriv F-56/92).

Rådgiving, veiledning og direkte arbeid:
  8 	gi spesialpedagogisk hjelp til barn under skolepliktig alder, hjelpa bør også omfatte foreldrerådgiving og lekotekvirksomhet (FG § 1-4.1)
  9	gi råd til fagpersonale i skole og barnehage, skoleadministrasjon, foreldre o.a. Rådgivinga skal omfatte spesialpedagogiske og sosialpedagogiske tiltak der siktemålet er et tilpassa lærings- og utviklingstilbud (FG § 1-6.1 og 1-6.3 første strekpunkt)
 10	legge vekt på forebyggende tiltak i samarbeid med andre organ som har med barn og ungdom å gjøre (FG § 1-6.3 andre strekpunkt)
 11	a) så langt det er mulig selv gi hjelp til elever, eller
	b) ordne med undersøking/behandling hos andre (FG § 1-6.3 tredje strekpunkt)
 12	undersøke/vurdere enkeltsaker etter forespørsel mellom annet fra skole, barnehage, foreldre, eleven selv eller fra skolestyret (FG § 1-6.3 fjerde strekpunkt)
 13	gi hjelp til ungdom som ikke får arbeid eller videregående opplæring etter avslutta grunnskole (FG § 1-6.3 femte strekpunkt)
 14	være med og undersøke hva årsaka kan være til vantrivsel, konfliktsituasjoner, dårlig orden eller dårlig samarbeid med hjemmet (FG § 2-2.4).

Forskriftene pålegger også PP-tjenesten å medvirke i tverrfaglig samarbeid om forebyggende tiltak i oppvekstmiljøet. Stortinget har ønsket at PP-tjenesten skal være koordinerende instans ved tverretatlig innsats og at tjenesten skal være en sentral aktør i skoleutviklingsprosjekter som berører spesialundervisning.

Reform 94 som omhandler videregående opplæring, L97 - ny læreplan for grunnskoleopplæringen, og ny lov om opplæring som ble vedtatt i år (som omhandler både grunnskole og videregående opplæring) har medført og vil medføre endringer i PP-tjenesten arbeidsoppgaver og -profil. Det forventes nye forskrifter i løpet av 1999.

Tjenestetilbud 

Skien PP-kontor har ivaretatt de fleste av de lovbestemte oppgavene på en mer eller mindre god måte. Det er foretatt en rekke utredninger av behov for spesialundervisning samtidig som en har forsøkt å ivareta det behov som er for både direkte hjelp og råd og veiledning, samt samordning av tiltak. En har lagt mindre vekt på forebyggende arbeid hvor en kun har prioritert deltakelse i Elevomsorgsgruppene (EOG) hvor en har forsøkt å få fram problemstillinger i skolen på et tidlig tidspunkt og dermed få etablert gode tiltak så tidlig at eventuelle vansker ikke får utvikle seg i negativ retning. Skien PP-kontor har deltatt i kompetansehevingstiltak og organisasjonsutvikling i skoleverket med en begrenset innsats, som oftest i styrings- og referansegrupper og med veiledning. Andre kompetansehevingstiltak har vært gjennomført som kortkurs rettet mot personale og foreldre til enkeltbarn/elever.

Ved inngangen til 1992 var situasjonen ved PP-kontoret kritisk da flere ansatte sluttet og ga uttrykk for at arbeidspresset var for stort. Hver enkelt hadde bunker med journaler liggende som tilhørte barn/elever som helst skulle hatt hjelp for måneder siden. En innførte da ventelister for å regulere inntaket og gi hjelp til barna i en «rettferdig» køordning. En ville også ta bort noe av det personlige ansvaret hver enkelt følte når journalene lå hos dem. og heller løfte det opp til å bli kontorets, skolesjefens, styrets, kommunens. Ventelistene har økt jevnt og trutt, men viser nå en viss nedgang. I dag er det ca 80 barn/unge i kommunens ansvarsområde som venter på hjelp. Noen har ventet godt og vel et år. 

Med bakgrunn i ventelistene og det presset på de ansatte som det medfører å vite at det er elever som ikke får den hjelpen de har behov for, blir det vanskelig å gi tilstrekkelig hjelp til dem som faktisk får hjelp. Dette er et dilemma PP-tjenesten har levd med hele tiden, og som en har strevd med uten å finne noen god løsning på. Kontoret opplever ved inngangen til sitt 41. år en viss optimisme. Når en ser tilbake på alt som er gjort, så er det også grunn til det.

I årene mellom 1988-89 og 1994-95 ble det gitt hjelp til mellom 600 og 900 barn/elever og voksne hvert år (PP-kontoret førte en omfattende statistikk i disse årene). Av disse var det 250-300 nye navn hvert år. Fra skoleåret 1995-96 og fram til i dag er det kommet til ca. 1450 nye navn, dvs. barn/unge/voksne som har fått spesialpedagogisk hjelp i skole eller barnehage, voksenopplæring, av SPT eller som er meldt PP-tjenesten for å få hjelp her. En beregning viser at over en 19-årsperiode (til elevene går ut videregående skole), har tett opp under 40% av alle barn/unge i Skien en eller annen gang vært i kontakt med skolens hjelpeapparat; PP-tjenesten, SPT, spesialundervisning i skole og barnehage, prosjekt e.l.

I førskole og grunnskole er det en stor overvekt av gutter som får hjelp av PP-tjenesten (mer enn 60%), mens i videregående alder er kjønnsfordelingen nærmere fifty-fifty. Dette kan tyde på at jentene er underrepresentert som brukere av PP-tjenesten i førskole- og grunnskolealder. Psyko-sosiale vansker er den dominerende vanskegruppen, så nær som i førskolealder hvor språk- og talevanskene er like store i antall. Med bakgrunn i PP-tjenestens statistikk kan en ikke si at de psyko-sosiale vanskene er økende. Muligens kan en med bakgrunn i tiltakene si at vanskene i dag er mer alvorlige enn tidligere. Derimot registrerer en en økning blant de yngste barna; 0-2 år. Nye medisinske seire fører til at barn som tidligere ikke ville overlevd, nå lever opp, men med en økt risiko for skader som krever en ekstra innsats fra samfunnet. 

PP-tjenesten gir relativt lite direkte hjelp til barn/elever (15-20 % av sakene fra år til annet). Derimot arbeider en mye indirekte med rådgiving, veiledning og ulike typer samarbeid med hjem, skole, barnehage og andre instanser som arbeider med barna (40-60 % av sakene). 7-10 % av barna/elevene blir henvist videre til andre instanser (i fylke og stat). Videre gis det et økende antall administrative tilrådinger (sakkyndige vurderinger om spesialundervisning og særinntaket i videregående skole, uttalelser om støttekontakt, trygd, trygdehjelpemidler m.m.). 

Det store antallet barn og unge som kommer i kontakt med skolens hjelpeapparat må ses som et uttrykk for at tilstanden i skole og barnehage ikke er tilfredsstillende. De store nedskjæringene i skolesektoren som har foregått i tida fra 1988 og fram til i dag gir da heller ikke grunn til å tro noe annet. Med større romslighet innen skoleverket ville hjelpen kunne bli satt inn som en del av normalvariasjonen, og ikke som nå som spesielle tiltak. Skien har gjort mye ut av de midlene som er stilt til rådighet med et variert tilbud om spesialundervisning som i de fleste tilfellene ivaretar elevens behov for hjelp.

Aldersgruppene

Skien har relativt mange barnehagegrupper  (30-50). Hovedinnsatsen til PP-tjenesten er i de kommunale barnehagene som tar inn de fleste barna medbehov for hjelp. En opplever gode samarbeidsforhold om til dels store spesialpedagogiske utfordringer. Som nevnt er antallet små barn med behov for hjelp økende, og det merkes både i de vanlige barnehagene og de nylig opprettede spesialbarnehagene.

I grunnskolen har Skien opprettholdt og videreutviklet et variert spesialpedagogisk tilbud utenfor den vanlige grunnskolen. PP-tjenesten har hele tiden ment det har vært en riktig politikk at elever og foreldre skal kunne velge læringsmiljø for elevene utover det som kan gis i hjemmeskolen. Det er ikke i tråd med statlige føringer som helt tydelig har som intensjon at alle skal få et tilbud i hjemmeskolen. Også i Skien får de som ønsker det et tilbud i hjemmeskolen, og vår erfaring er at det ikke står noe tilbake for det som rapporteres fra andre kommuner, selv om Skiens grunnskoler ikke har flust med midler til å iverksette de ønskede tiltakene. PP-tjenesten et godt og nært samarbeid med skolene i Skien som også utviser en stor tålmodighet med kontoret som opererer med lang ventetid og skiftende rådgivere.

Videregående skoler Skien har gjennomgått en rivende utvikling de siste årene. Sammenslåing og flytting, nybygging og Reform 94 har gitt mange utfordringer. Skien PP-kontor har maktet å gi en mer stabil tjeneste enn det en har klart i grunnskole og førskole. To-tre av rådgiverne har lang erfaring og godt kjennskap til videregående skole og fortsetter å betjener dette området. Reform 94 førte til at så godt som hele årskullet 16-åringer begynte i videregående. Det var nytt og har medført at klassene nå er mer homogene hva gjelder alder. Erfaringene er ikke bare gode, og særlig byr urolige elever på nye utfordringer for mange. Også videregående oppleves å ha en motivert og innsatsvillig lærerstab som PP-tjenesten samarbeider godt med selv om skolene nok kunne ønske seg en ennå større innsats. Skolene i Skien har godt over 50% av særinntaket i Telemark, så Skien PP-kontor med sine 2,5 stillinger har mer enn nok å ta fatt på i forhold til resten av fylket som har ca. 6 stillinger.

Voksne i Skien får liten hjelp av PP-tjenesten. Selv nå når stillingen som ble opprettet etter HVPU-reformen er besatt får voksne relativt lite hjelp. Når det er ledige stillinger og lange ventelister er det vanskelig å prioritere voksne. I dag er det kun 5-10 voksne som får noen hjelp. Skien PP-kontor har de siste årene bidratt med plantall til vernete arbeidsplasser, sosialkontor og voksenopplæring ved å melde behov for framtidige tiltak når elevene begynner i videregående skole. Det skulle således være mulig å planlegge på lang sikt. Nå ser det ut til at det også skal bli en realitet.

SAMARBEIDSRELASJONER

Skien PP-kontor har et utstrakt samarbeid med lærere og spesialpedagoger i skoleverket og førskolesektoren om tiltak rundt enkeltbarn. Særlig har en fått gode relasjoner til de sentrale spesialpedagogiske tjenestene (SPT). Det er etablert klare rutiner for utredning, rapportering og rådgiving omkring språkvansker på førskolesektoren, lese-, skrive- og matematikkvansker i grunnskolen, og tekniske hjelpemidler for funksjonshemmede. SPT yter et betydelig bidrag som avlaster PP-tjenesten og samtidig legger grunnlag for å oppfylle elevers rettigheter til spesialundervisning.

Helsetjenestene i Skien; helsestasjon, legetjenester, fysioterapeutene m.fl. er hyppige og nære samarbeidspartnere. Samarbeidet foregår i Elevomsorgsgruppene, i ansvarsgrupper for enkeltbarn, ved henvisninger til og samarbeid med habiliteringstjenestene mm. PP-tjenesten og helsetjenestene møtes to ganger i året for drøfting og skolering rundt felles utfordringer.

Skien PP-kontor har mange felles barn/elever/voksne med sosialavdelingen/funksjonshemmedes avdeling og pleie- og omsorgsavdelingen (ved støttekontaktene, avlastningstiltakene og i boliger med funksjonshemmede). Samarbeidet foregår som oftest i ansvarsgruppe for enkeltbarn. 

Barneverntjenesten i Skien deltar i Elevomsorgsruppene når de blir invitert og en samarbeider nærmere om tiltak i noen få tilfeller. En erfarer gode samarbeidsforhold de fleste tilfellene, og det er forsøkt å få etablert årlige møter etter mønster av møtene med helsetjenestene. Fortsatt er det et potensiale for bedring som både PP-tjenesten og barneverntjenesten er beredt til å utnytte.

Som tidligere nevnt henviser Skien kommune og PP-tjenesten til ulike fylkeskommunale og statlige tjenester. Viderehenvisninger fritar sjelden PP-tjenesten fra å arbeide med den henviste. Som oftest blir det mange felles møter, drøftinger og en ansvarsfordeling mht. tiltak og oppfølging i den tida de øvrige instansene arbeider med barnet/eleven. Etter som de ulike fylkeskommunale og statlige tjenestene blir mer omfattende, stilles det større krav til ansvarsavklaring og arbeidsfordeling, og større krav til kommunale tjenester til å følge opp arbeidet hos de øvrige instansene. Skien PP-kontor har i mange sammenhenger hatt vansker med denne oppfølgingen. Ledige stillinger og stort arbeidspress har medført at en ønsker en større arbeidsplassering på de øvrige tjenestene enn det de har sett som sitt ansvar. Til tross for dette vurderer en samarbeidsrelasjonene som gode hvor en har gjensidig nytte og glede av den samlede kompetanse til beste for barn/elever.

KVALITETSSIKRING

I Skien kommune har en lenge hatt ulike tiltak for å sikre kvalitet på tilbudene for innbyggerne. Et av de viktigste tiltakene det siste 10-året vurderes som Elevomsorgsgruppene som ble igangsatt som et prosjekt og som seinere er videreført med egen styringsgruppe med representanter for skolekontor og PP-tjeneste, sosialkontor/barneverntjeneste og helseavdeling. EOG er etablert på alle fulldelte skoler med fast representasjon av rektor, lærer, foresatte til gjeldende elev, PP-tjenesten og helsesøster, og med barneverntjenesten etter innkalling. Tidlig hjelp som forebyggende tiltak er hovedparolen, og det gir gode resultater.

Det er etablert en rekke ansvarsgrupper for enkeltbarn hvor intensjonen er å få samordna de nødvendige tiltakene i barnehage, skole, helse, sosial, barnevern. I Skien har en rundt 80 funksjonshemmede barn/unge med tiltak fra flere avdelinger hvor det kan være aktuelt med ansvarsgrupper. I tillegg kommer barn/unge med ulike funksjonsvansker eller sosiale vansker som det kan være aktuelt å etablere ansvarsgrupper for. I mange tilfeller har en gode erfaringer med ansvarsgruppene, mens hovedinntrykket er at det er vanskelig å etablert en tilstrekkelig god praksis til at de nødvendige tiltakene er på plass til rett tid. Både behovsavklaring, framdrift og stabilitet i tiltakene byr på utfordringer for kommunen. Ikke minst har PP-tjenesten vansker med en stabil og god oppfølging. Skien kommune har en oppgave å gjøre mht. etablering av habiliteringsplaner (med et langsiktig perspektiv) for barn/unge/voksne som kan ligge til grunn for kommunens planlegging av tiltak i de ulike livsfaser.

Skoleverket og førskolesektoren har etablert informasjons- og rutinepermer hvor PP-tjenesten har bidratt i utviklingen. Styrerpermen for barnehagene er utarbeidet av barnehagekontoret mens PP-tjenesten, sammen med andre, har bidratt særlig i utviklingen av de dokumentasjonsformene barnehagene benytter når barn har særlige vansker og rutiner ved overgang fra barnehage til grunnskole. Perm for SpesialUndervisning (PSU-permen) i grunnskolen inneholder diverse ulike dokumenter som informerer og etablerer rutiner både for skoleledelse og lærere, PP-tjeneste og spesialpedagoger. Permen blir oppdatert flere ganger i året etter som frister og saksgang endrer seg.

Internt har Skien PP-kontor arbeidet med å sikre kvalitet på tjenestene uavhengig av fagperson. Det er etablert rutiner/kjøreregler for arbeidet på kontoret og det er etablert egne kjøreregler for sakkyndighetsarbeidet. Skien PP-kontor hadde også et eget utviklingsprosjekt for sakkyndighetsarbeid i 1992 som ga en økt kunnskap, bevissthet og endret praksis for dette arbeidet. Seinere har en hatt et statlige finansiert prosjekt for styrking av Skien PP-kontor hvor siktemålet var å klargjøre egne oppgaver og roller og sette nytilsatte raskt inn i de ulike forhold og oppgaver en arbeidet med. Prosjektet har hatt en positiv virkning selv om en ikke nådde alle oppsatte mål. Nytilsatte får en informasjonsperm og egen veileder eller fadder.

UTFORDRINGER VED INNGANGEN TIL ET NYTT ÅR-TUSEN

Skien PP-kontors største utfordring er å gi en kvalitativt god hjelp til de som henvender seg innen rimelig tid. Dagens situasjon med mer enn et års ventetid i noen saker er ikke god for noen. Samtidig skal personalet finne oppgavene meningsfylte, føre til tilfredshet og trivsel med eget arbeid og egen arbeidssituasjon. 

I 1999 iverksettes ny lov om opplæring for grunnskole og videregående. Det er ventet nye forskrifter for PP-tjenesten i tillegg til nye forskrifter for det spesialpedagogiske arbeidet. Spesialundervisningskapitlet i loven har klarere føringer mht. retningslinjer mht. PP-tjenestens arbeid og vurderinger, forvaltningens praksis og faglige føringer for opplæringen. Skien PP-kontor er godt i gang med studiet av den nye loven og vil være beredt til å innføre en ny praksis når loven iverksettes. En er også i gang med skolering i den nye læreplanen av 1997, mens det nok er et mer langsiktig og nitid arbeid som foregår i samarbeid med Statens Utdanningskontor og PP-tjenesten i Telemark.

Statens satsing på Statlige Kompetansesentra for spesialundervisning har i år fått en betydelig endring. Staten satser på å øke bemanningen i PP-tjenesten med 300, hvorav 11 i Telemark. Skien kommune har fra før en svært lav bemanning på sin PP-tjeneste og en statlig satsing er et kjærkomment insitament. Men skal Skien få full uttelling av den statlige satsingen må en ha et troverdig grunnlag å bygge på og ikke en mangelfull tjeneste som tynes ved budsjettbehandlingen. En kommunal satsing på PP-tjenesten slik Hovedutvalget i sin tid vedtok vil gi det nødvendige grunnlag for at Skien PP-kontoret skal kunne møte de utfordringer nedbygging av Statlige Kompetansesentra for spesialundervisning og oppbygging av PP-tjenesten medfører.

Skien PP-kontor ser det også som en stor utfordring å bidra til at kommunen etablerer gode rutiner og samarbeidsrelasjoner for å ivareta barn/unge/voksnes behov for helhetlige og langsiktige planer og tiltak. Skien kommune har etablert en rekke tiltak i ulike avdelinger som ivaretar innbyggernes behov. Det er informasjon, samordning, framdrift og stabilitet som er utfordringene. 

Som siste utfordring vil en nok en gang nevne behovet for å rekruttere og beholde høyt kvalifisert fagpersonale. Erfaringene de siste ti årene har vist at PP-tjenesten taper i konkurransen med andre instanser i fylkeskommunal og statlig regi. Kommunene har et livslangt ansvar for innbyggerne og slipper ikke unna når andre definerer sitt ansvar som oppfylt. Det er en særlig utfordring for Skien kommune og Skien PP-kontor å etablere kontoret som et attraktivt kontor som kan rekruttere de beste.